- Hvilken vej? - Hvor er Prins?
Prins! Hvor er du?
- Er det den rette vej til slottet? - Godt. Jeg henter lige en pind.
En pind? Nej, der sker vigtige ting. Din stedmor er min kone.
Dronningen.
Hun var en kvinde, som alle blev tiltrukket af.
Jeg var som alle andre. Jeg var vild med hende.
Jeg var målløs, da hun sagde ja til at gifte sig med mig.
Jeg vidste, hun gik i seng med andre. Hun gjorde det åbenlyst.
Og du vil ikke høre det. Du vil kun høre om -
- hvor sød hun var, fordi hun var din mor.
Men hun skred bare fra os uden at tænke nærmere over det.
Det tror jeg ikke på.
- Nisselort. Vi er faret vild. - Vi har gået i rundkreds.
Se der.
Jeg er ikke død endnu. Vil I have hjælp? Det vil jeg også.
- Hjælp dig selv. - Har du måske hjulpet os?
- I finder dem aldrig alene. - Måske. Man ved aldrig.
Og svigter vi, gør vi det som en familie.
Tre trolde med et mod som én.
Jeg kan finde dem. Jeg kan bare ikke fange dem alene.
- Hvad foreslår du? - Et makkerskab.
Prins!
- Hun ville ikke have mig, vel? - Nej, det var min skyld.
Jeg kan høre dem. I udkanten af den kongelige ejendom.
Jeg husker ikke den aften, hun rejste, men kun morgenen efter.
Du prøvede at lave morgenmad, men vidste ikke, hvor tingene var.
Jeg bad din bedstemor passe dig, for jeg skulle på arbejde.
Hun sagde, at du legede med din bamse og nok skulle klare dig.
Du havde tre bamser. En af dem havde du sat i en krog.
Og du sagde til den: "Nu skal du sidde der helt alene."
Jeg vidste hun ville komme tilbage, for alt hendes tøj var der.
Hun elskede sit tøj mere end noget andet.
Jeg gik ind på hendes værelse og kiggede på det.
Efter et par måneder sagde du, vi skulle af med det -
- så jeg husker at jeg lagde det pænt sammen -
- i håb om at der ville ligge et hemmeligt brev til mig.
Bare for at fortælle, at hun elskede mig og forklarede -
- den magiske grund til, at hun måtte rejse.
Jeg har stadig en ubændig trang til at gå hen til folk og sige:
"Min mor forlod mig, da jeg var syv."
Som om det ville forklare alt. Jeg savner hende.
Og jeg hader hende... Men jeg savner hende.
Jeg følte, jeg var på et tog, der kørte galt, og ingen reddede mig.
Jeg har altid ønsket, at mit liv blev et eventyr, og nu er det.
Far...!
Du slog vores far ihjel.
Vent... I får chancen, når dronningen er færdig med hende.
Sir... vågn op.
- Er der morgenmad? - De er ikke Dem selv.
Hvad er der galt?
Hvad er mit navn?
Jeg har kendt Dem hele livet. Jeg bragte Dem sågar til verden -
- og nu ved De ikke, hvem jeg er, vel?
Jeg er bare... jeg er en hund. Jeg er bare en lille hund.
Jeg vil hjem... Jeg vil blive på alle fire.
Hjælp mig nu, gamle jas. Jeg er bare en lille hund.
- Jeg er helt hjælpeløs. - Magi... det tænkte jeg nok.
Jeg må sende en besked til...
Rejs dig op. Tag tøj på.
Nu skal vi give os til kende.
Brødrene Gibb!
Far... vågn op. Jægeren sover.
Ingen kan se os. Vi kan flygte.
Vi har håndjern på, og vores fødder er bundet.
Spring ud over bagsmækken. Ingen kan se os. Kom nu.
Det kan vi ikke. Og hvad så med Prins?
Gør det, herre.
Tænk ikke over det, bare gør det. Er du klar?
En, to, tre!
Godt... hvad er så anden etape af din flugtplan?
Fra i dag må ingen forlade slottet -
- hvis de ikke har fået besked på det af mig og kun mig.
Bliver I spurgt, skal I sige, at jeres herre prinsen er vendt tilbage -
- og har det godt. Hvis jeg hører det mindste rygte om -
- at noget er galt, vil jeg dræbe jeres børn for øjnene af jer.
I dag bliver der sendt budbringere til alle konger, dronninger -
- kejsere og adelsmænd i alle de ni kongeringer -
- med indbydelser til prins Wendells kroningsbal.
Aftenen vil forløbe som planlagt med én lillebitte undtagelse.
Vi vil myrde alle gæsterne.
Hvorfor skal vi flygte, hvis vi går direkte ind på slottet?
Se... en genvej.
Hvorfor tror du, den ene vej er 62 km og den anden 22?
Måske er det en smuk rute.
Nej... den må være længere, fordi den er mere sikker.
Den ene har træer, men den her...
Tror du ikke, den går rundt om noget?
Måske er den ikke farbar for vogne.
Nu er her smattet igen.
Er det mig, eller hører du også "A Whiter Shade og Pale"?
Det må være dig.
Det er Procol Harum. Det orgel tager man ikke fejl af. Lyt.
- Det er et dyr, der hyler. - Næppe.
Hvilket dyr kan "skip the light fandango" -
- eller "turn cartwheels cross the floor". Pragtfuld tekst.
- Det er ikke for sent at vende om. - Lad os nu bare fortsætte.
Indtil side et er færdig. Den er pragtfuld.
- Det må du da kunne høre. - Hvad er det for nogle lys?
De er for store til at være ildfluer.
- Hvem er I? - Og hvem er I?
- Alle tror, de kan klare sumpen. - Men de ender i sumpheksens kløer.
For meget. Sumpheksen.
Der er tre ting, som I under ingen omstændigheder må gøre.
- Drik ikke vandet. - Spis ikke de magiske svampe.
Og uanset hvad må I ikke falde i søvn.
Skal vi ikke bare gå videre?
Se, de er lænket.
Det er da upraktisk. Vil I ikke gerne skilles ad?
- Jo. - Mere end I aner.
- Udmærket. - Nej, jeg vil.
Nej, det er min tur til at være uartig.
Det var straks bedre. Nu kan vi...
Far...
Vi kan... Virginia...
Far...
Jeg mente det ikke bogstaveligt!
Virginia!
Bliv hvor I er, eller jeg putter jer i min gryde.
Sumpheksen!
Hvem vover sig ind på sumpheksens domæne?
Gør mig ikke fortræd.
Acorn...?
Davs.
- Hej... - Det er længe siden.
- Leder I stadig efter spejlet? - Det gik itu. Vi leder efter et andet.
Du har vel ikke set min far gå rundt her?
Måske sang han "A Whiter Shade of Pale".
Nej... kom indenfor. Jeg var ved at lave suppe.
Tak... jeg troede faktisk, at du var sumpheksen.
Hun har været død i årevis. Det her er et godt gemmested.
- Ingen plager en. - Hvem var sumpheksen så?
Hvem hun var? Det troede jeg, alle vidste.
- Nej. - Du kender historien om Snehvide?
Ja, fra selve hestens mund.
Sumpheksen var den onde stedmor, som prøvede at dræbe hende.
Her kravlede hun hen, da de tvang hende til at danse med gloende sko.
Hun brugte resten af sit liv på at udtænke en hævn -
- men hun var for svag til at gøre det. Så fandt hun en til at gøre det.
- Hvem var det? - Sumpheksen er begravet i kælderen.
Gå ned og spørg hende.
Måske er det du søger dernede.
- Hvad mener du? - Jeg fik bare lyst til at sige det.
Jeg ville ikke gå derned, om jeg så fik alt guld i de ni kongeriger.
Min mor har været her.
Stop!
Er du faret vild, mit barn?
Er du faret vild?
Lad mig vise dig vej.
Kom til mig.
Kom med mig og din smerte vil blive lindret for evigt.
Se... jeg er døende, men mit værk er ufuldendt.
Snehvides hus består...
Du skal gøre mit arbejde for mig -
- og så vil jeg give dig al min magt.
Gift er dronningens våben, og sådan skal hun besejres.
Du vil finde dit våben i hendes grav.
Du skal ikke tænke men blive.
Du er ingenting. Hun vil knuse dig!
Er der ingen, der spiser de æg?
En pande og alt muligt.
Ligeud 300 meter og til venstre ved de rådne indvolde -
- og du er ude. Det tager max. et kvarter.
Okay, men jeg kan ikke gå herfra uden at finde min far først.
Han sover nok på svampeøen. Alle ender der.
Du kan ikke undgå den.
Selv om du gerne vil.
Hvad nytter en omelet, hvis man ikke har noget at komme i den?
Kom dog et par svampe som os i.
Glem det, gutter. Jer vil jeg ikke spise.
Det synes vi heller ikke. Vi foreslår bare estragonen derhenne.
- Det lugter som den ægte vare. - Det er det.
En vigtig ingrediens i en svampeomelet.
Så let narrer I mig ikke.
En svampeomelet, et godt glas sumpvand, en lille lur...
- Hold så op. - Drik lidt. Du ser tørstig ud.
Jeg vil ikke drikke sumpvand.
Nok er det ikke helt rent, men det slår.
Du ryger helt op i bønnestagen og ned igen, hvis du forstår.
Far...
Jeg troede, jeg aldrig skulle se dig igen.
- Vil du have lidt omelet? - Du drikker ikke sumpvandet, vel?
Nej.
Lad os komme væk. Jeg kan ikke holde mig vågen.
Kom her og sæt dig ned. Bare i 5 minutter.
- Vi må ikke falde i søvn. - Nej.
Det var fantastisk.
De svampe er syrede.
Far, hvad gør du?!
Se lige dig selv. Du har drukket tre krus.
Tre... har jeg drukket tre?
Jeg skal lige ligge ned lidt, så det er vigtigt, du holder dig vågen.
Virginia, vågn op. Vågn op, Virginia!
Mor!
Bare rolig. Du havde bare mareridt.
- Fortæl en historie. - Godt...
Engang var der en køn lille pige, som boede i udkanten i skoven.
Hendes mor sagde, hun ikke måtte gå ind i skoven -
- men ved du, hvad hun gjorde?
- Nej. - Jo, du gør.
Hun gik ind i skoven og mødte et uhyre, og så døde hun.
Og alle glemte hende og vi levede alle lykkeligt til vores dages ende.
Virginia, hvor er du?
- Det er Kong Tony. - Far, det er mig.
Jeg måtte løbe, men der står et par tærter.
De skal bare i mikroovnen.
Du kan ikke stikke af fra mig. Det var det, din mor gjorde.
Vent. Du er min prinsesse. Jeg savner dig.
Og jeg har en søn på 7 år her. Du skulle være her og passe ham.
Det glæder mig, at du endelig har fået en søn. Så er du vel glad!
Vågn op, eller alt er tabt!
Kom nu, skat. Jeg skal bruge en elektriker.
Hvad sker der?
Lyset... jeg vil ikke sidde her i mørke. Tænd lyset.
Vågn op.
- Alt lyset er gået. - Jeg skulle ikke have spist æblet.
Jeg var nær død.
Hvordan fandt du os?
Jeg har fulgt efter dig i lang tid.
Gudskelov.
Hvor tog du hen, efter du forlod Kyssebyen?
Kyssebyen...? Jeg tog lidt væk for at tænke over tingene.
Jeg fik færten af dig for et par dage siden.
Vi gik jo gennem et bjerg.
Jeg kan følge din fært gennem selve tiden.
Du virker anderledes.
Vi har begge to ændret os.
Det var ikke med vilje, jeg jog dig væk.
Men alt skete så hurtigt...
Og jeg holder meget af dig.
Jeg kan rigtig godt lide dig.
Det var ikke min mening at såre dig.
Jeg tror, jeg elsker dig.
Længe har jeg ventet på dig...
Alle de triste dage i fængslet.
Om sommeren kunne jeg se sollyset på min cellevæg.
Jeg længtes efter sommeren, så jeg kunne se solen.
Men hver gang den kom, havde jeg givet et år af mit liv til dig.
Når alt dette er ovre putter jeg dig i en lille kasse -
- indtil du ruller dig sammen og dør af fortvivlelse.
- Hvor blev han fanget? - 25 kilometer herfra.
Så tæt på? Hvad med de andre?
Vi slog dem ihjel.
Løgner! Idiot!
- Vi er ekstremt dumme, Majestæt. - Men vi har hunden.
Fjolser... Hunden er ingen trussel mod mig.
Pigen... Pigen er truslen.
Kom nu...
Kom nu. Slottet.
- Enden på turen. Wendells slot. - Og der er spejlet.
Og sådan kommer vi hjem.
Lad os tage et hvil. Jeg henter noget vand. Henter I noget brænde?
- Det gør jeg. - Jeg går med.
Virginia. Der er noget, jeg vil bede dig gøre sammen med mig.
Og jeg fortjener det, efter alle de gange, jeg har reddet dig.
Jeg ved, hvad du vil, og svaret er ja.
- Jeg længes sådan efter dig. - Jeg længes også efter dig.
Godt... løb ind i skoven, og så holder jeg mig for øjnene.
Ind mellem træerne, og så tæller jeg til hundrede.
- Er det dit alvor? - Ja.
Jeg snyder ikke. Det lover jeg dig.
Måske tæller jeg hurtigere efter 50, men jeg tæller helt igennem.
- Jeg vi ikke lege skjul med dig. - En, to, tre...
Nej.
Fire, fem, seks, syv, otte...
Ethundrede! Nu kommer jeg!
Det var på tide. Hvor er brændet... til bålet?
- Vi kunne ikke finde noget. - Kunne I ikke finde brænde i en skov?
- Dav, Tony. - Har du heller ikke brænde?
Jo... tak.
Hvor er vi heldige. En kroning sker kun -
- for hver 2.785. musegeneration.
Men der bliver ingen kroning. Jeg så Prins Wendell ligger under sengen.
- Han lignede en gal hund. - Det kan ikke passe.
Han tænkte nok bare på, at han skulle servere den rigtige ost.
- De siger, at Askepot kommer. - Nej. Hun må være 200 år gammel.
Det siges, hun ikke vil ses. Hun vil ikke spolere mindet om sin skønhed.
- Det tænkte jeg nok. - Musefælder. Skynd jer væk.
Det er gamle Kong Cole. Han ser godt ud.
Gaver!
Den skal hen til slottet til Wendells kroning. Kom.
- Hvorfor går vi ikke bare ind? - Det er ikke Wendells slot mere.
Dronningen har det. Vagterne er hendes øjne. Ingen kan vi stole på.
Ulv... jeg skal fortælle dig noget.
Dronningen...
... er min mor.
Det vidste jeg. Fra første øjeblik, jeg fik færten af dig.
Hvad så nu?
Vi venter, til det bliver mørkt, før vi går ind.
- Hvad skal vi lave hele dagen? - Sove. Vi er udmattede.
- Ikke sandt? - Helt bestemt.
Er jeg gået glip af noget?
Velkommen til Prins Wendells slot.
- Ja. - Vagterne har ikke set dem.
Hvad skal jeg gøre, hvis de ikke dukker op?
Det gør de. De smutter ind med de andre, når de tror det er sikkert.
Giv tegn til, at kroningsballet kan starte.
Javel.
Se...
- Det ser lovende ud. - Hvad mener du dog?
Hvis vi svømmer under risten, kommer vi op et sted på slottet.
Jeg troede lige, du ikke havde en plan.
Følg med mig.
Vent lidt. Ulv.
Jeg dykker ikke ned for at håbe på at komme op et sted.
Han kommer ikke ud. Han må have fundet en vej ind.
Han kan også været løbet tør for luft og være druknet.
Virginia, nej... Virginia, vent!
Kom...
Du kan godt. Kom nu.
Jeg troede, jeg skulle drukne.
Alt vel?
- Hvor er far? - Det ved jeg ikke.
- Kom nu, far. - Passagen var snæver deroppe.
Kom nu igennem. Jeg går ned efter ham.
Nej-nej. Tony, kom nu.
Kom nu.
Er du okay?
Sådan.
- Jeg var nær druknet. - Nu skal du ikke overdrive.
Denne vej.
- Jeg har brug for et håndklæde. - Vi har brug for våben!
Dørene... kom!
En dør fører i sikkerhed, en anden til en rædsom død.
Jeg lærte det i skolen, men jeg kan aldrig huske det.
Du må stille ét spørgsmål.
Men jeg lyver altid.
- Hvis vi spørger om den sikre dør... - Så lyver han og siger den anden.
- Eller er det omvendt? - Jeg ved det ikke.
Tiden er gået.
Hvad er meningen med en dør med en rædsom død bag ved?
- Slip mig så. - Hvad er meningen med det?
Hvad er meningen med dit liv? Bare at være en pestillens?!
Du må ikke røre mig der. Kun min kæreste rører mig der.
Det er nok den anden.